Les+set+cabretes

Les set cabretes cabretes i sempre que se n'anava a pasturar les deia: ** que és molt llest i si no espavileu vos agarrarà, tanqueu la porta amb pany i clau, i quan la mare vinga vos dirà:
 * Doncs senyor això era una mamà cabreta que tenia set
 * "La mare se'n va a pasturar, mireu que hi ha un llop

Obriu, obriu cabretes, que vinc de pasturar amb les mamelletes plenes per a donar-vos a mamar! ** pensar fer-se'n passar per ella per a menjar-se les. El llop es va adreçar a la casa de les cabretes, va tocar a la porta i quan elles varen preguntar qui era,va començar a cantar la cançó. I de seguida les cabretes digueren: ** però la més xicoteta retrucà: ** Ensenya-ns la poteta per baix de la porta" El llop l'ensenyà i la més xicoteta adonant-se digué : ** la meua mamà té les potetes blanquetes", i el llop tot enfadat se'n anà. El llop se'n va anar a un molí i amb farina es blanquejà les potes i després tornà a casa de les cabretes, cantant: ** Les cabretes al sentir la cançó digueren: ** per baix de la porta" I el llop l'ensenyà, però com la duia enfarinada les cabretes digueren: ** I en això la més xicoteta digué : ** cosa", i com el llop te la veu ronca la més xicoteta el descobreix: ** la meua mamà te la veu fineta" i el llop tot enfadat diguè: "¡Ia...!, Ja us agarraré" El llop se'n caminà cap a una posada i s'afinà la veu amb ous i després tornà un altra vegada cantant: ** I al sentir la cançó les cabretes digueren: ** la poteta per baix de la porta i que diga alguna cosa" El llop ensenyà la poteta enfarinada i parlà amb la veu molt fina i les cabretes pensaren que era la seua mamà, obriren la porta, i el llop entrà i es menjà a les cabretes una darrera una altra, però la més xicoteta s'amagà darrera del rellotge, i com que no la troba se'n anà. Quan torna la mamà cabreta canta: ** Entrà la mamà i al veure tot peus cap a munt diu: ** i la més xicoteta va eixir del seu amagatall cridant: "Mamà, mamà, jo estic ací, jo estic ací" la mamà al veure-la li preguntà: ** i la xicoteta li respongué: ** meues germanetes" Però la seua mamà li digué: ** el llop sempre es posa allí a la vora del riu, a l'ombra de un pi a fer la sesta" I anant cap el riu la cabreta xicoteta anà arreplegant pedres, i pedres, i més pedres, i omplí la cistella. En arribant, la mamà cabra agarrà les estisores li tallà la panxa de dalt a baix, i ixiren totes les cabretes, l'ompliren la panxa de pedres i cosint-lo el deixaren dormint, i quan el llop desperta, diu: ** pedres" i abocant-se per a beure aigua del riu caigué dins d'ell i s'ofegà. **
 * I obriu que seré jo. **
 * Però, un dia, el llop va sentir el que deia la mare i va
 * "Ja ve la mamà, ja ve la mamà",
 * "No, espereu-se, no corregueu tant, anem a veure.
 * "Tu no eres la meua mamà, que tu eres el llop, que
 * "Obriu, obriu,..."
 * "Ja ve la mamà, però ara que ens ensenye la poteta
 * "Si, si que és la mamà"
 * "No, no espereu-se, a veure si ens dius alguna
 * "Tu no eres la meua mamà, que tu eres el llop, que
 * "Obriu, obriu cabretes,..."
 * "Ja ve la mamà, ja ve la mamà, però que ens ensenye
 * "Obriu, obriu cabretes, ..."
 * "¡Ai! que les haurà passat a les meues cabretes"
 * "Què ha passat?"
 * "Que el llop ens ha enganyat i s'ha menjat a les
 * "No t'amoïnes, agarra la cistella i el cosidor, que
 * "Quina set tinc, sembla com si haguera menjat
 * -FI- **

Roberto Herrero